Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Hilda!
Pysy kaukana! -En satuta sinua.
Odota! -Jätä minut rauhaan!
Ole kiltti. Voin selittää. -Voitko puhua nyt?
Olen aina voinut puhua. Ymmärrät minua vasta nyt,
kun olet peikko.
En ole peikko!
En halunnut…
Hilda, odota!
Menen kotiin! -Älä mene sinne!
NETFLIX ESITTÄÄ
Hei, voisitko… Niitä oli vaikea asetella sinne.
Oliko hän Hildan sängyssä?
Kyllä. Aivan kuten sanoin.
Menin sisään, hän oli siellä ja Hilda poissa.
Paitsi jos…
Voisitko jotenkin olla Hilda?
Huomioiden seikkailut peikkojen kanssa -
sanoisin, että tämä on vaihdokas.
Mikä? -Vaihdettu lapsi!
Ihmisen näköinen peikko on ottanut Hildan paikan.
Hetkinen.
HILDA (2 V.)
Olet pieni peikko vuoren sisältä! Tunnistan sinut.
Koska olet täällä ja tällainen, se tarkoittaa, että Hilda…
En ymmärrä. Tämä on se paikka, josta pakenimme.
Eikö täällä pitäisi olla luola?
Katsotaan ympärillemme ja pidetään silmällä… Päpää.
Onpa niitä paljon.
Voiko yksi näistä olla…
Montako niitä nyt on?
11 tai 12. -Hyvä homma.
Turvapartio! -Mitä he puuhaavat?
Huomenta! -Huomenta.
Näytät hyvältä. Kiva nähdä teidät!
Näimme tulipalot vuorilla.
Olette kuulleet peikkojen lukumäärän nopeasta kasvusta.
Haluan teidän tietävän, että ymmärrän huolenne.
Siksi julistan ulkonaliikkumiskiellon -
muurien ulkopuolella auringonlaskun jälkeen.
Lisäksi lupaan tänään taas laittaa miehen tai naisen -
historiallisten muuriemme joka torniin.
Vapaaehtoiseksi kellonsoittajaksi voi ilmoittautua.
Niin, sinä.
Ovatko huhut totta? -Onko tulossa hyökkäys?
Totta kai!
Siksi minä olen täällä.
Väkeni on kellottamassa peikkoja, nyt kun puhumme.
Olemme valmistautuneet tällaiseen tilanteeseen -
jo jonkin aikaa.
Teknologiamme on erittäin tehokas.
Esittelen verrattoman peikonkarkottajan, siirrettävän kevyen tykin.
Kuvitelkaa näiden kullanmurujen laivuetta,
joka vartioi kaupungin joka kolkkaa.
Laivue? Meillä on vain yksi peikonkarkottaja.
Sitä ei tarvitse sanoa.
Kansalaiset, olkaa luottavaisia.
Turvallisuutenne on turvassa kanssani.
Tuo mies puhuu asiaa. Olen turvassa Ahlbergin suojeluksessa.
Minä en, kun olin vuorella hänen kanssaan. -Peikot ympäröivät sinua!
Olimme huolissamme. Hän toi sinut turvallisesti takaisin.
Minne olet menossa? Sinun ei tarvitse mennä kouluun tänään.
En halua istua täällä katsomassa roskatelevisiota.
TULE MUKAAN! SOITA: 020-7627-9245
Hei! Olet täällä!
En vanhempieni ansiosta. -Sinunkinko?
Haluan kaiken palaavan normaaliksi. -Miten jalkasi voi?
Se on yhä kipeä, mutta parempi.
Entä Hilda?
Hän ja hänen äitinsä kokivat paljon. Hilda tarvitsee lomaa, me emme.
Mennään tunnille.
No niin, lapset.
Anteeksi, että normaali oppituntimme perutaan tänään.
Jee! -Mahtavaa!
Meillä on vierailija.
Vartija Pajula Hiisivaaran turvapartiosta.
Hei. -Hän toi videon.
KÄYNNISTÄ
Peikkoja.
Pelottavia.
Himoitsemassa verta ja ihmisen lihaa.
Ovatko ne vaarallisia?
Kyllä! Siksi on varmistettava…
Opettaja Paasiposki.
Frida.
Tuo ei ole totta. Ne eivät halua ihmisen lihaa.
Ne pitävät vihanneksista. -Ja Raksuista.
Säästäkää ajatuksenne videon jälkeen.
Peikot ja ihmiset ovat vihollisia…
Emme ole vihollisia! -Frida, ole kiltti.
…turvapartion sankarillisuus on taannut rauhan -
Hiisivaaralle sukupolvien ajan -
pysymällä valppaana ja askeleen edellä uhkaa -
joka käänteessä. Se ei aina ole ollut helppoa.
Kun ihminen tuli laaksoon,
peikkojen villit hyökkäykset olivat yleisiä.
Esi-isämme eivät selviytyneet ilman yhtä asiaa,
Hiisivaaran symbolia,
vaatimatonta kelloa.
Nyt Erik Ahlbergin johdolla,
turvapartion päävartijan…
Et voi… -Opettaja, kaikella kunnioituksella -
voin sanoa, ettei mikään tästä ole totta.
Peikot eivät ole hulluja ihmissyöjiä. -Peikko söi isoisäni!
Eikä! -Ne ovat pahoja.
Eivätkä ole! Isoisoäitini kasvatti löytämänsä peikon.
Se varmaan söi isoisäni.
Eikä syönyt! -Lapset!
Ne varastavat lapsia. -Tuo ei ole totta!
Vanhempani eivät valehtele. -Olet tyhmä.
Kuunnelkaa! Olette aina asuneet Hiisivaarassa.
Oletteko kuulleet peikon syöneen jonkun?
Emme. -En oikeastaan.
Älkää istuko täällä kuulemassa valheita. Minä en.
Algebra peruttiin tämän vuoksi.
Hilda!
Olemme etsineet koko päivän. Kierrämmekö kehää?
Tuskinpa vain. -Emme ole löytäneet yhtäkään luolaa.
Hän on siellä, mutta jos emme pääse sisään…
Anteeksi, neiti. Onko täällä kaikki hyvin?
Kaikki on hyvin.
Ei ole turvallista olla muurien ulkopuolella myöhään.
Varsinkaan lapsillesi.
Mitä teet täällä? Etkö tiedä ulkonaliikkumiskiellosta?
Ulkonaliikkumiskielto? Etsimme -
marjoja hilloa varten.
Pyydän, älä tee tuota! Nuo marjat ovat myrkyllisiä.
Tiesin sen. En tarkoittanut näitä marjoja.
Herra?
Ne kilisevät.
Lähtekää täältä. Älä pakota minua vaatimaan.
Aivan. Mennään, lapset. Tätä tietä.
Miksi valehtelit? -He etsivät samaa kuin me, Nisse.
Emme ehkä ole samalla puolella.
Aivan. Olin menossa kotiin.
Niiden ääni.
Pieni kello oli eri asia. Nuo muurilla olevat tappavat minut.
Hei, täällä.
Ketä sinä piileskelet? -Peikkoa.
Etkö sinä ole peikko? -En.
Oletko varma?
Olen pahoillani. Piiloudut peikolta ja löysit peikon.
Se on varmaan tylsää.
Olen muuten Dovre, jos se kiinnostaa.
Hilda.
Olet isompi kuin se peikko, jolta piileksin.
Kyllä, se on sääli.
Jos en olisi iso, pääsisin pois täältä yhtä helposti kuin sinä tulit sisään.
Kellot. Olet loukussa.
Älä huolehdi siitä.
Emme ole siellä, missä haluamme.
En tiennyt kelloista. Miten pääsen kotiin näiden ohi?
Kotiin? -Kyllä, kotiin Hiisivaaraan.
Mitä tekisit siellä?
Olet peikko. He rakensivat muurit pitääkseen sinut poissa.
Voit olla täällä niin kauan kuin haluat.
Tämä ei ole erityistä.
Onko tämä pysyvää? -Se riippuu.
Muut peikot eivät kerro tätä,
mutta sinut voidaan muuttaa takaisin.
Niinkö?
Se on vanha taika, jota harjoitetaan harvoin.
Teoriassa voisin tehdä sen,
mutta en nykyisessä tilassani.
Sinun pitäisi tehdä pari juttua minulle.
Mitä? Sano mitä vain, niin teen sen.
Tämän pitäisi jäädä meidän väliseksemme. Kukaan ei saa tietää.
Sopii. Kerro minulle. -Tuota…
Ensiksi haluaisin drinkin.
Peikkosima maistuisi.
Hilda!
Tuo peikko ei luovuta. -Mene hänen luokseen.
Hilda! -Oletko hullu?
Hän teki tämän minulle. -Tätä voi olla vaikea ymmärtää,
mutta hänen taiassaan oli ystävällisyyttä.
Hän ei salli pahaa tapahtuvan sinulle.
Itse asiassa hän huolehtii sinusta kuin olisit hänen oma lapsensa.
En todellakaan ole. -Siitä huolimatta…
Hilda!
…kun olet täällä,
tuo peikko on äitisi.
Äidinrakkautta ei saa pitää itsestäänselvyytenä.
Minun pitäisi olla etsimässä häntä.
Ei, tarvitset lepoa.
Sitä paitsi et saa tulla syödyksi.
Tyttäresi on todella kekseliäs.
Hän on varmaan tehnyt järjestelyjä.
Hän ei olisi saanut…
Voisitko vain…
Senkin typerys!
Anteeksi. En halunnut huutaa. Minä…
Kaikki on hyvin. Olen tässä.
Älä viitsi.
En vieläkään ymmärrä, miksi teit sen.
Tyttäreni on lempeä. Olet nähnyt, millaista täällä voi olla.
Muuttua kiveksi. Kellot…
Tämä paikka ei sovi hänelle, ja tiedossa on ongelmia.
Ihmisiä ei voi vaihtaa. Se on kidnappaus!
Mikä tuo on?
Se on kuin ääni tai tunne.
En kuule, mutta se on siellä. -Tunnemme sen.
En tiedä, mikä se on. Se on aina ollut siellä.
Se kutsuu kohti kaupunkia.
Tiedätkö, miksi pysymme näiden vuorten keskellä,
vaikka emme ole tervetulleita?
Minusta se on selvää. Olitte täällä ennen Hiisivaaraa.
En tajunnut, että teitä on näin paljon.
Kutsu on vahvistunut viime aikoina.
Se tuo yhä enemmän meitä vuorilta joka ilta.
Ihmiset ovat huomanneet.
He varmaan luulevat, että aiomme hyökätä kaupunkiin.
Ettehän te aio?
Emme, mutta se ei ole pointti.
Jotkut haluavat hyökätä ja vastata kutsuun osaamallaan tavalla.
Voisivatko he todella tehdä jotain muurien ja kellojen kanssa?
Ehkä eivät.
Pian aurinko nousee. Levätään. Huomenna on iso päivä.
Mitä me teemme? -Opetan sinua olemaan peikko.
JÄRKÄLE RIKKOI PERHEEN TALON
Laitetaan verkko pysäyttämään kaikki, mikä heitetään…
Ei. Se ei ole tarpeeksi kiinnostava.
Kansa tarvitsevat jotain, jota katsoa. -Mutta huomioiden…
Mikä tämä on? -Se on ase.
Se hyödyntää peikonkarkottajan teknologian kompaktia versiota…
Tämä saattaisi toimia.
Se on ainoa, testaamaton prototyyppi. En tiedä, toimiiko se.
Tule, Hertta. Kansa odottaa!
Järkäleet ovat vain isoja kiviä,
ja heitetyt kivet ovat pikkujuttu uusimmalle peikonpelottimelle.
Tämä kullanmuru tekee isosta peikosta sorakasan.
Jos Hilda on peikko, on hänet löydettävä ennen heitä.
Mennään etsimään.
Päpä, kengät.
Voin jää huolehtimaan hänestä.
Hidastamme vain sinua. Voit tutkia enemmän.
Oletko varma?
Alvar ja minä hoidamme hänet. -Itse asiassa -
Cedric ja minä autamme etsinnässä. -Vai niin.
PEIKOT JA MUUT VAARALLISET OLENNOT
Älä kerro Johannalle, mutta olet tavallista lasta kiltimpi.
Hei, Päpä,
kuusikirjaiminen sana "karvaiselle varkaalle"?
Päpä?
Ei!
Päpä!
Anteeksi! Päpä!
Huolimatonta. Kirjaa ylös.
Tarvitsemme toisen kelloryhmän.
Anteeksi, että huomautan, mutta tiedätkö kellojen vaikutuksen?
Eikö tilanne pitäisi pikemminkin rauhoittaa kuin pahentaa?
Näetkö?
Tämä meillä on vastassa.
Pelkurit. Ne muuttuvat kiveksi eivätkä kohtaa minua.
Loput pakenevat, kun aurinko nousee.
Nehän pysyttelevät omissa oloissaan.
Ne kieltävät meiltä voittomme, ja jos ne…
Mitä tuo on? -Se näyttää pululta.
Cedric!
Täytyy mennä vuoren sisään.
Herra? -Yllätetään ne.
Varmistetaan etuasema. -Kukaan ei ole päässyt Peikkomaahan.
Ei kukaan vielä.
Jos me onnistumme,
nimeni menee Hiisivaaran historian vuosikirjoihin.
Tehdään suunnitelmia.
Hiljentäkää kellot!
AHLBERG HAISEE
EI PARTIOITA!
TURVAPARTIOT HAISEVAT
Ahlberg haisee! -Hiljentäkää kellot!
Hiljennettäisiinkö kellot? Kenen puolella olette?
Rauhan ja viestinnän. -Väärän tiedon ja pelon vihollisten.
Oikeasti? Mitä opettajanne sanovat tuosta?
Opettaja on ylpeä heistä ja pyytää teitä siirtymään.
Hiljentäkää kellot! Hiljentäkää…
Hiljentäkää kellot!
Mikä hätänä?
Äitini osallistuu vapaaehtoisena Ahlbergin hätäkellonsoittajaksi.
Hän ei kai hyväksyisi tätä.
En kestä sitä keskustelua.
Sain sen.
Nisse! -Saitte hänet.
Kiitos, kaverit. -Kuka tämä on?
Autatteko viemään hänet kotiin? Selitän matkalla.
Onko Hilda peikko?
Se ei ole ihanteellista. -Voi pojat!
Mitä aiomme tehdä sille?
Olet noita. Voiko joku loitsu palauttaa hänet?
Sellainen on pakko olla. Kysytään Kaisalta.
Missä puseroni on?
KIRJASTO
Kehon vaihtaminen. Tätä kirjaa etsitte.
Kiitos. -Hetkinen.
Kenen keho vaihdetaan? -Hildan!
Hänet on vaihdettu peikkoon. Hänet täytyy palauttaa.
Se ei onnistu. -Mitä? Miksei?
Peikkotaika toimii eri tavalla.
Sitä ei torjuta noidan taikuudella.
Ne eivät sovi yhteen. -Mutta…
Eivätkä noidat halua sekaantua peikkoihin.
Kyse on protokollasta.
Neuvosto voi selittää sen tarkemmin.
Mutta kyse on Hildasta. Tunnet hänet.
Kyllä. Hän löytää oman ratkaisunsa tähän.
Etkö voi auttaa?
Hyvä!
Nukuitko hyvin?
Niin kuin odottaa saattoi.
Minne me menemme? -Syömään aamiaista.
Ihmiset syövät aamiaista.
Löytyisikö mitään kasvisruokaa?
Kiitos.
Saat maistaa lehteäni, jos halut.
Juoma sinulle. -Kiitos.
Rakastan tätä. Mitä tämä on?
Se on peikkosimaa. -Vahvaa tavaraa.
Yksikin kulaus saa sinut juoksemaan päiviä.
Taidan mennä oikomaan jalkojani.
En viivy kauaa. -Selvä.
Liikaa peikkosimaa. -Kenellä sitä on?
Oikeaa ainetta.
Voisin vetää sarvet pois metsäjätiltä.
Onko se hyvä asia?
Se on jotain.
Mitä seuraavaksi? -Seuraavaksiko?
Kyllä. Mitä teen, jotta muutat minut ihmiseksi?
Onko aikaa jutella?
Ei, sinulla on kiire.
Kuka haluaisi olla peikko pidempään kuin on pakko?
Anteeksi, en… -Seuraavaksi pyydän sinua -
poistamaan nuo kauheat kellot etuoveltani.
Mitä? Miten voin tehdä sen? -Jos tietäisin, olisin tehnyt sen itse.
Miksi täällä on paljon kelloja? -Joku ei halunnut sinun lähtevän.
He olivat huolissaan sinustakin ja laittoivat kellon nenääsi.
Mitä he tekisivät minulle?
Jos siitä on vaivaa…
Ei. Keksin keinon.
Mitä nyt? Haistatko jotain?
Peikkoja!
En näe Huldaa, mutta katso, luola.
Se on täällä. Ne näyttävät lähtevän.
Hei, sinä! Odota! Älä lähde pois.
Mitä? Ei!
Avaa! Anna hänet takaisin!
Odota hetki, Nuppi.
Johanna!
Hyvä on. Älä panikoi.
Ne ovat varmasti ystävällisiä.
Hei. En tarkoita pahaa. Etsin tytärtäni.
Hän saattoi olla…
Ei, ole kiltti...
Väisteleviä liikkeitä!
Cedric! Ei!
Käynnisty!
Anteeksi, että lähdin.
Miksi pyytää sitä anteeksi?
Minä… -Et menettänyt mitään.
Peikkoja tuli varastamaan ruokaamme ja lähdimme.
Miksi ne varastavat?
Ettekö ole ystäviä? -Ovatko kaikki ihmiset ystäviä?
On erilaisia peikkoja, eri aatteita ja arvoja.
Hyviä, pahoja, tyhmiä. On vaikeaa löytää yhteistä kieltä.
Harmi, ettette voi toimia yhdessä. Tarvitsette lakeja tai johtajan.
Tule. Näytän sinulle jotain.
Missä olemme?
Täällä asui aikoinaan peikko, joka kutsui itseään vuorenkuninkaaksi.
Vuorenkuninkaaksi. -Hän oli ainoa,
joka onnistui yhdistämään joukon meitä yhden aatteen ympärille.
Sitä tarkoitin. Minkä aatteen?
Johtaa peikkoarmeija hyökkäämään kaupunkiin.
Mitä tapahtui?
Aate osoittautui melko suosituksi.
Kaikki eivät pitäneet siitä.
Puhkesi taistelu.
Hänet kukistettiin, ennen kuin tavoite saavutettiin.
Sen jälkeen kukaan ei ole halunnut kuninkaaksi.
Ette tarvitse johtajaa.
Loitsun mukaan tarvitaan orgaanista ainesta.
Löysin Hildan hiuksia tästä kepistä,
jonka hän jätti tänne. Mutta peikkolapsi… -Minulta löytyy.
Hienoa.
Siinä vissiin kaikki.
Toivottavasti tämä toimii. -Niin.
Tarkista alaviitteet.
Tämä paikka on uskomaton. -Niinkö luulet?
Aamiaisen lisäksi mitä teemme koko päivän?
Samaa kuin ihmiset,
mitä haluamme. -Emme toimi niin.
Käymme koulussa ja töissä.
Ettekö te halua tehdä niin? -Emme kai.
Ehkä sinä et halua.
Siksi ajattelin, että viihtyisit täällä.
Mitä me teemme?
Me juomme ja syömme.
Ajattelemme. Vaellamme.
Heittelemme toisiamme. -Heittelette?
Kyllä. Tiedätkö? -Odota!
Se on kuin leikki!
Olet pääsemässä jyvälle.
Mitä tuo roina on? -Keräämme sitä.
Tavaroita, joita ihmiset ovat jättäneet.
Mitä hän tekee? -Vie sen varastoonsa.
Olen lukenut peikkojen aarrekätköistä! -Niin varmasti. Näytän sinulle.
Aarretta, jota ajattelet, on nykyään vaikea löytää.
Moderneilla peikoilla on vaatimattomammat kokoelmat.
Millaiset? -Auton osia.
Tynnyreitä, ämpäreitä ja käpyjä. -Luita!
Mitä sinä keräät? -Pehmeitä kalusteita.
Tämä on hyvä.
En sano enää "Gifr Syn"!
Tuossa on peikkopoika!
Ja tuossa Hilda!
Onko näin tarkoitus tapahtua? -Tuskinpa vain.
Tätä Kaisa tarkoitti: "Ne eivät sovi yhteen".
Niin. -Ei hätää.
Keksimme muun keinon auttaa.
Kun näimme Hildan, hän näytti… -Hän nautti olostaan.
Onko sinulla hauskaa? -Peikkona voin juosta sata kilometriä.
Tai nostaa kokonaisen vuoren!
Täällä on hirveästi tilaa.
Ei teitä, autoja, aitoja eikä muureja.
Unohdin.
Kiivetäänkö huipulle?
Mitä sanot?
Parempi näkymä kuin ikkunastani.
Outo kysymys. Onko minulla peikkoisää?
Ei, miksi? -Ei miksikään.
Peikot eivät synny kuin ihmiset. -Eikö sinulla ole äitiä?
Eräs peikko oli meidän kaikkien äiti.
Hän kuoli kauan sitten.
Tyttäreni tuli luokseni. Mutta olemme kaikki kivien lapsia.
Onko sinulla jo ikävä tytärtäsi?
Onko sinulla varastoa? Keräätkö jotain? -En tarvitse paljon.
Mutta minulla on tämä.
Se ei ole paljon.
Ne ovat ihania. -Ne ovat nyt sinun.
Minulla oli hauskaa tänään, mutta tämä on väärin.
Ehkei paikka sovi tyttärellesi, mutta olet tehnyt siitä kivan.
Muurien toisella puolella ei ole mitään parempaa.
Tämä on koti. Hänen pitäisi olla täällä kanssasi.
Ehkä olen tehnyt virheen. -Korjaa se sitten!
Vaihda meidät takaisin!
En voi. Tehty, mikä tehty. Ei ole keinoa.
Päivä on ollut pitkä. Nukutaan.
Puhutko totta? Yritätkö vain pitää minut täällä?
Anteeksi.
Erittäin hyvä.
Inhimilliset temppusi hoitavat homman.
Mitä seuraavaksi?
Nukuitko? -En. Kuulitko peikkojen karjuntaa?
He pilkkasivat minua. -Mitenkä naarmusi?
Ei hullummin. -Olisit voinut tulla syödyksi.
Tiedän.
Tänään on se päivä. Hänet on saatava takaisin.
Emme pysty siihen yksin.
Tunnemme Hildan ja haluamme auttaa.
Mikä on suunnitelma? -Ensin täytyy pysähtyä.
Hetkinen. Tämä on kotini.
Mitä aiot? -Olen kiitollinen, kun haluatte auttaa.
Olette Hildan parhaat ystävät, mutta tämä ei ole lapsille.
Hei! Odota!
Yllättävää.
KAPTEENI E. AHLBERG
Kapteeni?
Hyviä uutisia? Uusi vihje?
Joku tuli tapaamaan sinua.
Muuttui peikoksi…
Tämä kuulostaa oudolta. -Mikään ei yllätä minua enää.
Miten voimme auttaa? -Olette turvapartio.
Siellä on liian vaarallista, mutta ei, jos on tuollainen.
Haluatko aseistetun saattajan? -Kyllä.
Aikamoinen pyyntö. Voit tehdä ilmoituksen.
Valitettavasti… -Näytän, miten pääsee vuoren sisälle.
Saatan sinut henkilökohtaisesti.
Kyllä. Ymmärretty. -Ymmärrätkö?
Luota minuun. Kuulemiin.
Ahlberg laittoi minut väliaikaisesti turvapartion johtoon.
Et voi auttaa meitä.
Anteeksi. Minulla on yhtäkkiä paljon tekemistä.
Tämä on naurettavaa.
Kukaan ei voi auttaa, ei auta tai ei anna meidän auttaa.
Pahuksen aikuiset.
Kuulitko uutiset?
Portin takana oli paljon peikkokiviä. Autot eivät kulkeneet.
Kyse on hyökkäyksestä tai jostain. Muista sanani.
Kenen puoleen käännyn?
Mitä Hilda tekisi? -Kysyisi peikolta.
Aivan. Puhutaan peikkojen kanssa. -Peikot eivät osaa puhua.
Ehkä heidän ei tarvitse.
Muistatko krakenin?
Jättimäisen lonkeroisen hirviön? Kyllä.
En unohda sitä.
Pystyin ymmärtämään sitä ja puhumaan sille telepaattisesti.
Jos teen sen peikon kanssa… -…ehkä se voi auttaa.
On ulkonaliikkumiskielto.
Äitini on kellotehtävissä yhdellä portilla!
Voisit häiritä häntä. -Niin voisin.
Joutuisit menemään yksin. -Meillä ei ole vaihtoehtoja.
Viimeinen asia, jota pyydän,
tuo minulle jotain erityistä.
Se on vuorikuninkaan kotona.
Hänen varastonsa on piilossa, mutta kerron, miten se löytyy.
Esine, jota tarvitsen, on verenpunainen -
ja erittäin arvokas.
Tiedät, kun näet sen.
Se on kai tämä.
Tuo se minulle,
niin teen sinusta taas ihmisen.
Hetkinen. Olen taas oma itseni.
Missä olen?
Hilda! -Äiti?
Hilda!
Äiti! Kuulen sinua. Olen tulossa!
Hilda!
Missä sinä olet? -Äiti! En…
Päästä minut läpi!
Hei. Olen Hilda.
Auttakaa!
Auttakaa minua!
Hilda. -Äiti?
Mitä tuo oli?
Edelleen peikko.
Tule, pallero.
Häivytään täältä.
Paikka on hylätty.
Jos vuorenkuningas olisi yhä täällä, kaikki olisi paljon -
vaikeampaa.
Päpä, oletko valmis?
Ei hätää.
Se toimii! -Eikö sen pitäisikin?
Se herää parin tunnin päästä pää kipeänä.
Tämä on oikea paikka. -Tämäkö? Mutta missä luola on?
Tulin tänne henkilökohtaisesti.
Jos tämä on ajanhukkaa…
Tuo on reitti sisään. Auta nyt löytämään tyttäreni.
Odota!
Äiti! -Peikko!
Pysy poissa, peto!
Minä löysin sinut!
En tiennyt, mitä tehdä. Olin mennä… Olen hyvin pahoillani.
Kaikki on hyvin. Löysimme toisemme. Se on tärkeää.
Nuppi! Nisse! Alvar! Olette täällä.
Kyllä. -Niin.
Ja sinä. Kiva nähdä taas. Olet huolehtinut äidistäni.
Hilda. Katso itseäsi. Olet…
Olet vahva! -Hyppää kyytiin, Päpä. Aikaa on vähän.
Minne me menemme? -Korjaamaan kaiken.
Tuolla hän on.
Toinen torni on tyhjä.
Käytä silmiäsi, älä nukahda, ja siinä kaikki.
Hei! Äiti!
Kuka tuo on? -Hän on poikani.
Minulla on se! Löysin sen! Voit muuttaa minut!
Dovre!
Dovre?
Omituista.
Hän on aina ollut täällä. -Hilda.
Sinä! Pysy kaukana. -Ei. Kaikki hyvin.
Löysin tyttäreni enkä anna sinun viedä häntä.
Kellot. Ne ovat… Hilda, mitä sinä olet tehnyt?
Päpä!
Sain sinut!
Peto, ota yksikin askel kohti tätä lasta, niin teen sinusta soraa.
Ahlberg? Mitä hän tekee täällä?
Toinenkin!
Laita se pois. Hän on tyttäreni. -Onko se?
Oletko varma? Ehkä hän oli kerran.
Miten voimme olla varmoja, ettei hän ole verenhimoinen hirviö?
Valmiina hyökkäämään.
Laske ase, tai otan sen. -En voisi puolustautua!
Luoja, he ovat noituneet sinut peikkomagialla.
Minä otan tämän.
Varoitan sinua.
Äiti!
Hei!
Hilda, olet… -Olen taas oma itseni.
Eikä minulla ole vaatteita.
Ehkä Päpä ei tarvitse omiaan.
Eikö Nisse tehnyt hyvää työtä?
Toin varaosia. -Miten tämä kaikki tapahtui?
Heidän palauttamisensa todellisille äideille päätti taian.
Se mitätöi vaihdokassopimuksen.
Jos taika päätetään näin, on kaikki muu ajanhukkaa.
En edes tarvitse palleroa.
Se oli tässä. -Pallero?
Missä kellot ovat? -Otin ne pois.
Se auttoi muuttamaan minut.
Kellot ripustettiin hyvästä syystä.
Tämä luola on vankiselli.
Vuorikuninkaan vankiselli. -Mitä? Tuossa ei ole järkeä.
Tuolla on palleroni.
Vihdoinkin!
Dovre? -Kiitos avustasi, Hilda.
Näyttää siltä, että saimme haluamamme.
Senkin valehtelija! Huijasit minua!
Se on… -Valtava!
Se menee suoraan Hiisivaaraan!
Pysäytetään se.
No niin. Menoksi.
Hei. Voinko auttaa?
Noin. Nyt on parempi, eikö?
Jos se sopii sinulle, haluan kokeilla jotain.
Olemme hermostuneita.
Monet pelkäävät, että peikkoarmeija hyökkää Hiisivaaraan.
Hitsin pitsi!
Mitä he tekevät? -Se hyökkää kaupunkiin.
Hyökkää kaupunkiin? -Mitä?
Mistä olette huolissanne? Se on iso kaveri, se on totta,
mutta se perääntyy, kun kellot alkavat soida.
Taavi, mistä on kyse?
Jokin vaivaa sinua, mutta en voi auttaa,
jos et kerro minulle.
Teen tämän sinun takiasi. -Minunko? Sinä olet se…
Mitä tapahtuu?
Selvä. Me lähdemme.
Frida!
Äiti?
Frida, nopeasti sisään!
Mitä?
Mitä luulet minun tekevän?
Tiedämme, mitä tapahtuu.
Pidin sinua silmällä.
En taistele sinua vastaan.
En tullut taistelemaan ketään vastaan.
Oletko kunnossa? -Kaikki hyvin.
Asemiin!
Kaikki katseet kohti porttia.
Olemme myöhässä. -Älä viitsi.
Muuri on suojannut Hiisivaaraa satoja vuosia.
Katseet porttiin.
Sanokaa minun sanoneen. -Älä sano sitä.
Se suojelee edelleen.
Hyvä tavaton.
Pitäisikö ampua?
Ei, älä tee mitään.
Yksi niistä lähestyy.
Tämä ei saa tapahtua. -Odota.
Tämä on minun syytäni. Puhun niille. Anna minun yrittää.
Mene.
Seis!
Hilda! -Taavi!
Äiti, minun on pakko.
Älä mene pidemmälle!
Ehkä voitatte, mutta miehiä tulee lisää. Taistelette ikuisesti.
Kaikki häviävät.
Ole kiltti!
Kuuntele minua!
Frida! -Oletko kunnossa?
Kyllä. Mitä teette täällä?
Etsimme sinua ja torjuimme katastrofia.
Tulin selvittämään, mitä sinulle tapahtui.
Mutta siinä sinä olet.
Tässä olen ja olen ollut täällä aiemminkin.
Paitsi että se olin minä!
Frida, opitko mitään telepaattisesta yhteydestä?
Se oli hämmentävää. Olin yhteydessä niiden äitiin.
Tietenkin!
Se on kutsunut niitä kaupunkiin. Äidinrakkaus.
Voi ei. Tätä se haluaa.
Jos lähestytte, niin avaamme tulen.
Mikä tuo on?
En tiedä, mutta se ei tunnu hyvältä.
Minne Ahlberg meni?
Varapäällikkö! -Herra?
Oikein hauska nähdä sinut.
Lataa ase valmiiksi ampumaan. -Kyllä, herra.
Kohde löydetty. Tykki ladattu.
Avaa tuli. -Seis!
Älkää laukaisko sitä! -Oletko sokea, lapsi?
Tuo hirviö talloo koko kaupungin.
Tämä kuulostaa hullulta, mutta Hiisivaaran alla on valtava peikko.
Sata kertaa tuota isompi ja huolissaan lapsistaan.
Tuo on täällä provosoimassa sinua.
Jos reagoit ja satutat peikkoja, se ei jää makaamaan.
Se puolustaa niitä.
Se istuutuu,
ja koko kaupunki tuhoutuu.
Laukaise, kun haluat.
Ei.
Teit minusta johtajan. En noudata tuot a käskyä.
Sinut vapautetaan tehtävästäsi.
Ei!
Älä, ole kiltti!
Kiitos tuosta.
Valmistautukaa puolustamaan kaupunkia.
Puhun heille. Pysäytämme tämän.
Puhuminen ei pysäytä tätä. Tämä on sota.
Sen ei tarvitse olla.
Häivytään!
Kuuntele. Hiisivaara tuhoutuu.
Jos et ota minua vakavasti, on syy sinun.
Hölynpölysi riittää! Mene äitisi luo ja pysy poissa.
Hilda!
Heitä minut! -Mitä?
Ladatkaa tykki.
Herra.
Mitä?
Missä olen?
Se tyttö alkaa käydä…
Erik.
Äiti.
Mitä me teemme?
Meidän pitää lähteä. -Hyvä ajatus!
Päpä!
Päpä, ei!
Peikot etenevät! -Tulta!
Seis! -Herra?
Mitä teemme?
Ette mitään. Emme tee mitään.
Ole tarkkana, mutta päästä ne sisään.
Miksi ne pysähtyivät tähän?
Olemme sen päällä. -Minäkin tunnen sen.
En tiedä, osaanko selittää kaiken. Autatko minua?
Sen nimi on Amma.
Se on kaikkien peikkojen äiti.
Se rakensi nämä vuoret kauan sitten lastensa kodiksi.
Se pani makuulle rakkaidensa keskelle.
Kerran pitkän levon jälkeen se heräsi ja huomasi kylän ilmestyneen.
Se ei halunnut häiritä ja päätti odottaa ihmisten lähtöä.
Mutta kylä vain kasvoi.
Aluksi lapset saattoivat olla sen lähellä. Se puhui heille.
Mutta ihmiset ajoivat ne kauemmas siitä.
Rakennettiin muuri.
Mikään ei estänyt sitä nousemasta. -Se ei noussut.
Se pysyi siellä erossa lapsistaan.
Meidän vuoksemme.
Tunnetko sen?
Mitä tapahtuu?
Se puhuu.
Peikkokieltä on vaikea kääntää.
Mutta sen sanat menivät näin:
"Lapseni, olen ylpeä teistä.
Ette ehkä muista minua, mutten ole unohtanut teitä.
Huolehtikaa toisistanne. Olkaa vahvoja ja hyviä. En ole kaukana."
Erik Ahlberg sai mitalin -
"rohkeudestaan ja diplomatiastaan",
jotka estivät tuhoisan sodan.
Hän ilmoitti jäävänsä eläkkeelle julkisista palveluista.
Päällikkö Hertta Kyösti -
julisti vuosittaisen peikkojen yön.
Joka vuosi portit avataan, kellot hiljennetään, ja vuoren asukkaat -
saavat kävellä Hiisivaaraan.
Kaikki ei ole täydellistä. Monet pelkäävät yhä peikkoja ja ne meitä.
Mutta tämä on alku.
Ehkä joskus elämme rauhallisesti rinnakkain.
On kuitenkin muutama ilta, kun Hiisivaarasta löytyy peikko…
Joskus käyn vuorenrinteellä -
ja minusta tulee peikko.
PERUSTUU L. PEARSONIN KIRJOIHIN
TERRYLLE JA KEVINILLE
Tekstitys: Marja Härmänmaa